Inspirerad av verkliga händelser
En skotsk ö under andra världskriget
Vår ö sägs vara uppkallad efter en kärlekskrank prinsessa-
-som kastade sig från Skerrydoo.
Den klippan har länge påverkat och kommer länge att påverka öns öde.
Kom igen nu, sno på!
Precis som min far och min farfar-
- blev jag öns postmästare blott 22 år gammal.
Nu har jag två döttrar: Peggy och Catriona.
Och jag tror att de väntar sig mer av livet än Toddays postkontor.
- God morgon, Catriona! - God morgon, George.
- Gud, ska det aldrig ta slut? - Kom, barn, ut till kanten.
Kriget mot Hitler hade knappt märkts på vår isolerade ö-
- men den här veckan kom kriget till Todday.
Ja, du är en stilig karl i uniform, Angus.
Tack för det. Den är lös runt midjan och byxorna...
Mina herrar, min kvot är slut.
Det finns inte mer whisky.
Ön är torrlagd.
Ja, ja...
Nog har det varit ett hemskt krig alltid.
Ingen mer whisky. Då raglar jag av minnena av det.
Utan livets vatten whisky är livet inte värt att leva för äkta öbor.
London tvingas ännu uthärda anfall från Görings bombplan varenda natt.
Hamnarna i Glasgow, Liverpool och Teesside är i full beredskap.
Nej, flickor, flickor, flickor.
Han gick en dag utan en enda sup och kroppen chockades så att han dog.
Winston Churchill nämner oss säkert i radio när han får höra om vår torka.
Hans kabinett avråder honom från det för att undvika panik på gatorna.
Det är som en förbannelse från Gud-
- och minst lika skrämmande som kyrkklockans slag-
- som minner alla själar om att ångra sig på domedagen.
- Går du innan han begravs, George? - Jag måste hem till mor.
- Denna dag kom med en otäck chock. - Bara te att dricka.
- Vad ni än gör, barn, gör det tyst. - Är det där om whiskyn sant, herrn?
Att tänka sig att jag måste höra från andra personer-
- att min egen son, min egen son har friat till en flicka.
Varför var jag ovetande om dina avvikande tankar?
- Varför skulle jag reta upp dig? - Så du visste att jag skulle bli arg?
Du visste det och ändå gjorde du det och tänkte bara på dig själv.
- Du tänker alltid bara på dig själv. - Ja, jag har varit väldigt egoistisk.
Men, mor, om jag tar med Catriona hem på te, är du då snäll mot henne?
Den dag som du tar in Catriona Macroon i detta hus så går jag ut härifrån!
Läppstift och cigaretter... Det leder till att vi skiljs åt.
Det ligger inte för en änkling att fostra flickor.
Ja, nog är döttrar besvärliga alltid.
Ja. Rök på, flickor, rök på.
Lägg en ärta till i soppan. Jag kommer att klara mig fint.
I den stora Atlanten ligger den vackra skotska ögruppen Yttre hebriderna.
16 mil österut ligger fastlandet.
Och väster om oss finns ingenting utom Amerika.
Man undrar vad han ser i henne när han kastar bort chansen att bli kung.
Och hon med sin sura uppsyn. Vad har de gemensamt?
De har sin vän herr Hitler gemensamt. Lustiga vänner vissa har...!
Catriona är...
Catriona, det är om te och mor. Hon vill inte...
Duger jag inte till att dricka te hos er-
- så duger jag inte till att bli din fru.
Det kom som en chock för henne. Mor hade tyckt så om vem som helst.
Vem som helst? Om jag är vem som helst för dig så är du det för mig.
Hur ska vi kunna fira bröllop när det inte finns nån whisky?
Din sergeant kommer att undra var du är, Peggy.
- Det är väl normalt att vara rädd. - Rädd? Det är jag inte.
Lycka till, syster.
Trevligt att ha dig på besök igen. Har du varit borta i två år nu?
Afrika, Alamein. Kapten, det fanns stunder när det var otäckt.
Bara tanken på denna lilla ö och min Peggy höll modet uppe.
Och jag tror att du ska få fason på hemvärnet.
Du kan börja med chefen.
Er kapten Waggett tror att han är Montgomery.
Kvoten är annullerad. Semaforera till dem att det inte blir mer whisky.
Nej.
Kapten Waggett.
McKechnie, det är min plikt att se till att öns beredskap alltid är god.
Hur försvarar jag ön när mina patroner inte passar i mina gevär?
- Ja, det blir nog knepigt för er. - Frankrike föll av sånt slarv.
Jag får inte min .303-ammunition förrän ni tar tillbaka .300-lådan.
- Tyvärr, jag kan inte göra det. - Varför i helskotta inte det?
Om jag hade vetat att ammunition är sprängmedel-
- hade jag aldrig tagit med .300-lådan till att börja med.
- Kan jag hjälpa till, sir? - Nej tack, allt är under kontroll.
Om jag tar med era .303-gevär då? Så behåller ni .300-ammunitionen.
Då ber ni dem skicka .300-gevären som passar patronerna ni har.
Hellre gevär utan ammunition än ammunition utan gevär.
Gud! Är han så dum som han verkar? Han kör ju trots allt en stor båt.
Han skämtar som en öbo.
- Det är bara på skoj. - Vad tycker han är så roligt?
- Jäkla byracka, stick härifrån! - Får jag komma med ett förslag?
Vi kan lämna ammunitionen på posten-
- och ringa staben därifrån på direkten.
- Mr Macroon? - Ja, mr Waggett.
Utmärkt. 24-timmarsvakt. Dygnet runt.
- Ja, sir. - Ordna det!
Det är inte du. Det är whiskytorkan.
Folk var så vänliga förut.
En slöhetens och ljumhetens farsot har spridit sig över ön-
- och i vissa extrema fall hör man ett obefogat ilsket brummande.
Vissa karlar irrar runt hallucinerande av vätskebrist och bannar himlen.
Ja, Donald, en torka är en tragedi att se.
Det är knappast ett denguefeberutbrott.
Du har rätt, Odd. Det är värre.
Identifiera dig. Vad är du, vän eller fiende?
Jag var ute och gick med sergeant Odd och tänkte -om han och jag skulle...
- Vi är bara åtskilda av lite geografi. - Tyst nu, Peggy.
Han är lite skygg för dig, för som du mycket väl vet, far-
- så hoppar katter upp i träd när de ser dig komma.
Pastorn. Jag kom för att prata med er.
Hjältens återkomst. Roligt att ha dig hemma.
Jag vill ha er välsignelse och råd om hur jag ska närma mig Macroon.
Ja du... Nog kan Joseph vara hal som en ål alltid.
Här.
- Gott vin. - Altarvin från fader O'Neils kapell.
- Nej tack, pastorn. - Nej, du har helt rätt.
Tänk att överleva fälttåget i Afrika och fällas av en italiensk druva.
Men jag är orädd.
Macroon är sur bara på grund av en inbillad plågsam ensamhet.
Jag ska prata med honom. Lämna gärna ett litet förskott för vigseln.
Kontanter går bra.
Tackar.
Mrs Campbell!
Er George blir snart min George och jag tänker inte dela honom.
Sen kan ni inte styra George och lägga er i det han gör.
Eller pressa hans milda natur med ert skenheliga predikande. Då är det slut.
Då så, mannar.
Som ni vet så är Hitler och hans nazisthorder nu där borta i Norge.
Tänk er om Hitler skulle invadera England via vår lilla ö Todday.
Därför måste vi kunna sätta upp en vägspärr på ett ögonblicks varsel.
- Verkställ, sergeant. - Okej, mannar, då börjar vi.
Lämna ledet!
En sak slog mig. Det är en liten ö och det här är enda vägen runt den-
- så Hitler behöver bara vända vid barrikaden och gå från andra hållet.
Jag undrade när ni skulle märka det. - Och när korpralen skulle märka det.
- Men jag trodde det var en övning. - Det är enkelt att rätta till.
Ni ska bara ha en till där borta, på andra sidan ön.
- Rätt svar. -Ordna det, korpral! - Ja, sir.
- Vad är det här för vansinne? - En vägspärr, doktorn.
- Ta bort den! - Det kan jag inte göra.
Ni kan vara pansardivisionen som invaderar England via Skottland.
Jaha, jaha... Waggett.
Waggett! Tycker ni att min Alvis ser ut som en stridsvagn?
- Har ni sett en stridsvagn, Waggett? - Det är krig, sir.
Det är hemvärnsövning och alla fordon måste stoppas.
Jag blir glad om ni gör ett undantag för mig.
Jag har ett sista hembesök innan jag ska hem och sova.
Jag har hela natten förlöst mrs Mackenzies tvillingar-
- utan så mycket som en sup att stärka mig med.
Så få bort skräphögen från vägen och släpp fram mig!
- Tvillingar? Och hur vet du det? - Två flickor -det är katastrof.
Det är ett mirakel. Han har ju varit till sjöss i ett år.
Nåväl, öppna vägen! Släpp fram den här personen.
Återigen, mannar, flytta henne.
Dr McLaren, hädanefter ska jag betrakta er som vapenvägrare.
Sergeant Odd, vapenvägrare.
"Gud fräls oss från de dryga, ty de vet vad de gör." Hesekiel 23. Adjöss!
- Välj mig! - Välj mig!
Det är whiskytorkans andra vecka-
- och även om öborna håller god min så är moralen oerhört låg.
På axel gevär!
Hemvärnet försvagas. Om Hitler anfaller nu så blir striden ojämn.
- Jag tog med tobak till dig. - Tack, doktorn.
Världen har inte varit i sån oreda sen syndafloden.
Du kan ju inte både sluta röka och sluta dricka whisky.
Jag skulle verkligen vilja ha mig bara en till riktigt rejäl sup.
Bara ett till vettlöst litet rus innan jag sällar mig till frugan.
Prat. Du har många års ohälsosamt leverne kvar i dig.
Jag hade inte ens vågat sparka på dig om du så hade legat död i 14 dar.
- Hörde doktorn det där? - Ja, ett fartyg ute vid Minch.
Om hon håller sig borta från Skerrydoo så klarar hon sig.
- För denna måltid tackar vi dig, Gud. - Amen.
Man trodde att inget värre än torkan kunde ske.
Då skickar Gud en tät dimma som omsluter och förblindar vår ö.
- Är inte det Skerrydoo-klockan? - Nej, den ska vara långt härifrån.
Mitt fartyg går inte nära Skerrydoo.
Till livbåtarna. Rädde sig den som kan! Överge fartyget!
Ja.
Tack.
- Det är kört för henne. - Besättningen då?
- Jag kör ut dit. Dimman lättar. - Jag följer med.
- Ni kan dö där ute. - Biffer kan Skerrydoo utan och innan.
Ja, han är släkt med varenda sten och sin farmor.
- Ohoj där! - Ohoj!
Det här är kapten Buncher, SS Cabinet Minister!
Jag har tack och lov räddat min besättning, men båten är ett vrak.
Vad har ni för last?
Diverse möbler till Bahamas och whisky till New York.
- 50000 lådor. - 50000 lådor!
50000. Tolv flaskor i varje låda.
Ära vare Gud i höjden, ty han har inte övergivit oss.
- Hem till byn med nyheten, Sammy. - Efter oss, kapten!
Vi har hennes last innan natten är till ända.
Först måste besättningen ur vägen och i säng på mor McPhees pensionat.
50000 lådor.
- Kom. - Vart ska vi?
Det är nu sabbat!
Det är sabbat.
Låt oss gå hem.
- Sabbat? - Sabbat. Söndag.
- Inget får hända på en söndag. - Inget arbete, ingen lek för barnen.
Gungor låses in och hopprep är ondskan själv.
Visslar man på gatan så viskar folk att man beter sig som en utlänning.
Bara kyrka och bön och bön och kyrka. Inget annat.
- Vi ses här sen! - Tack.
- Sätt inte på motorn! Led den. - Så att jag inte väcker byn?
- Det är sabbat. - Just det. Sabbat, ja.
Gud sände dem det de suktat efter och de drack allt som de kunde-
- och uppfylldes av löftet om saker som Gud visste var syndiga.
Men innan deras törst var stillad och de ännu kunde smaka Satans dryck-
-föll de offer för Guds vrede-
- och han dräpte de starkaste och dämpade deras törst.
Det var en hiskeligt lång gudstjänst som pastorn bjöd oss på.
Och när han ropade ut budorden, märkte ni då-
- hur hans röst tystnade vid "Du skall icke stjäla"?
Men "Du skall icke begå hor"... Det var riktat bara till dig, Sammy.
Upp med hakan, Macroon. Hon ligger kvar där på måndag.
God morgon, mina herrar... och damer. Fint väder, va? Har ön en telefon?
Från där ni står nu, sväng vänster eller höger, så hittar ni den.
- Tackar mjukast. - Var kom han ifrån?
Han för tankarna till kapten Waggett. Fast en riktig.
Ja.
Ja. Just det.
Uppfattat, sir.
- Vem pratade du med, älskling? - Staben. Det är helt makalöst.
Besättningen har övergivit båten och återvänt till fastlandet.
Hon har en mycket värdefull last.
Flera tusen lådor whisky. Och man kan inte lita på öborna.
Det är söndag, älskling. Ingen på Todday bryter sabbaten.
Jag ska samla mina män.
Hörde du mig inte? Det är sabbat. Du har inga män att samla.
Vore det så hemskt om dessa rara människor fick ett par flaskor?
- Whiskyn hamnar ju i Davy Jones kista. - I så fall är det Guds verk.
Men om den hamnar i Joseph Macroons kista så är det stöld.
Tar folk lagen i egna händer är det anarki.
Anarki? På en söndag på Todday? Verkligen inte. Jag menar...
Hör du det där, älskling?
Tystnad. Fåglarna på Todday får inte kvittra när det är sabbat.
- Posten. - Kapten Waggett här, Peggy.
- Koppla till mig George Campbell. - Okej.
- Vem är det här? - Det är kapten Waggett, mrs Campbell.
Vid fyren. Vi har tyvärr ett nödläge. Jag måste prata med korpral Campbell.
- Var snäll och hämta honom. - Ni får inte prata med min George.
Alexander Graham Bell, en gudfruktig kristen och from man-
- uppfann inte telefonen för att vi skulle göra narr av sabbaten med den!
Mor? Hur kunde du? Det måste ha varit nåt viktigt.
Jag tillåter inte bruk av den apparaten i dag.
- Mor, vi måste följa med tiden. - Du börjar bli väldigt talför, George.
- Är evigheten den tid vi ska följa? - Nu är du löjlig, mor.
Våga inte kalla mig löjlig. Du går till ditt rum omedelbums!
Det blir ingen mer kyrka för dig i dag!
Mr Waggett. George är i sitt rum med sin bibel och bröd och ost.
- Han får inte gå ut på sabbaten. - Jag har aldrig hört nåt så dumt.
Vi har precis hört om budorden. Kan ni inte det fjärde budet?
- Jo, så klart. Är det det om hor? - Kom ihåg sabbaten och helga den.
Var det inte ni som svarade i telefon nu i morse på sabbaten?
Hur vågar ni förolämpa mig? Ni som vill leda min son på avvägar.
Våra styrkor strider i detta nu mot Hitler i Nordafrika.
Nazisterna strider på söndagar, så hur kan vi inte strida?
Ön Todday ligger inte i Nordafrika.
I Afrika finns kannibaler, men ingen får min son att äta människokött.
Ingen ber er son att äta människokött.
Jag kräver att få prata med korpral Campbell nu genast. Bara...
De verkar inte fatta vad jag står emot här uppe.
Vad skulle min överste tro om han hör att korpralen vägrar att lyda order-
- för att han har låsts in i sitt sovrum av sin mor?
När jag var liten brukade mor säga: "Dolly, lita aldrig på en inföding."
Det var i Ranchapoor under rajan och hon menade kökspersonalen.
Ja, jag tror att du har rätt. Kocken snattade alltid.
- God dag igen. - Ja.
- Hur är det i tweedbranschen? - Syns det att jag säljer tweed?
På hur ert tyg är skuret. Nej, nej.
Mor McPhee, er värdinna. Det är en liten ö, mr Brown.
Ni förvarar ammunition på posten. Är det säkert?
Jag håller vakt. Löjtnant Macroon, hemvärnet.
Ni själv då som den friske, unge tweedsäljare ni är?
- Frisedel. - Inte så dumt, va?
Jag ville köpa cigaretter. Hur dags öppnar posten?
På sabbatsdagen?
Om jag ens öppnar dörren, lutar mig över disken och rör cigarettpaketet-
- skulle Gud direkt slå mig död ner med en våldsam hjärtattack.
Tweed, så fasen heller.
50000 lådor whisky.
Mr Macroon.
Det gäller Peggy. Och mig. Vi vill gifta oss.
Och jag hoppas att ni säger ja och ger oss er välsignelse.
Det börjar bli sent, sergeant. Giftermål är ett tröttande ämne.
Särskilt denna outhärdliga kväll. Sabbatten är snart slut.
Sergeant. Just den man jag sökte. - God kväll, mr Macroon.
Kom in, välkommen.
Jag vill bjuda på en sup, men har bara lemonad.
Nej tack. -Sergeant, vi har något av ett nödläge.
Jag vill bara sätta in er i saken. Ett par ord.
- Vill sergeanten inte ha lemonad? - Nej tack.
Det är ett uppmuntrande tecken.
Det...
Det gäller den förlista båten. Lasten kan bli mixtrad med.
- Det hade inte förvånat mig. - Jag måste stoppa plundringen.
Jag tror inte att hemvärnet kan stoppa det.
- Inte en hel vaktbrigad heller. - Kan jag inte lita på mina män?
- Då är det upp till er och mig. - Er och mig, sir?
Jag hoppades på Campbells hjälp, men han är... indisponerad.
Vi håller vakt. Ni tar första vakten utifall de slår till i natt.
- Jag avlöser er i gryningen. - Utmärkt, sir.
- God kväll då, mr Macroon! - God kväll, mr Waggett.
God kväll.
- Har ni hört talas om reiteach? - Ja, en gammal sed.
Pastor Macalister berättade om det. En förlovningsfest.
När en man vill gifta sig måste han be flickans far om en reiteach.
Det är en underbar kväll. Alla kommer.
- Ska Peggy och jag ha en sån? - Ja.
Och man måste ha ett par lådor whisky av faderns favorit.
Man kan inte ha bröllop utan en reiteach-
- och man kan inte ha en reiteach utan whisky-
- och utan whisky kan man inte ha bröllop.
- Vissa hade kallat detta utpressning. - Ja, vissa hade nog det.
- Angus, du tar honom om fötterna. - Ska bli.
Sammy, du tar honom om halsen och jag håller fast hans armar.
Böh!
- Sergeant. - Sergeant, ni överraskade oss.
- Vi skulle smyga oss på er. - Vi skulle överraska er.
Vi skulle inte skada er, bara få er ur vägen.
Men ni hörde oss komma smygande trots pantersmyget som ni lärde oss.
Inte så där. På tårna, lätt och tyst. Smyg som en panter. Prova igen.
- Nej, vi ville inte göra det. - Ni är för hård, sergeant.
Om ni gör rätt kan jag inte skada er. Seså, prova igen. Ta ett hårt tag.
Hårdare. Hårdare. Så där, nu har ni mig. Jag är hjälplös.
Ett par lådor av Macroons favorit, vad nu det kan vara.
Vi ska ut...
Vi ska ut till vraket. Klockan är nästan tolv.
Jösses kors, George.
- Varför tog du inte trappan ner? - Mor har min rumsnyckel hos sig.
Äntligen. Jag undrade var ni var.
- Nåväl, mrs Waggett... - Dolly.
Så fort er man kommer säger ni att försvarsministeriet vill hitta-
- och säkra en liten röd läderlåda i lasten innan fartyget sjunker.
En låda med vad? Whisky?
Den får inte hamna i fel händer.
Ni förstår att det är topphemligt. Det gäller nationens säkerhet.
En röd låda. Okej, hysch-hysch. Det ska bli. Adjö då, mr Brown.
- Tack. - Adjö.
En röd låda? Ta på dig dina gummistövlar, Peggy.
Gud, hur ska min George finna mod att trotsa sin mor utan lite whisky?
Är ett mirakel för mycket begärt? Bara en eller två... lådor.
Sabbaten är slut.
Jobba fort och försiktigt nu, pojkar.
En dröm, en dröm.
Glensoy. Ornosay, Cairaig...
Och milde himmel...! Sammy, Highland Blue.
Jag har aldrig sett den säljas här. Den är till jänkarna.
Den är så fin. Därför införde Amerika spritförbudet.
Nog är detta en glädjens natt alltid. Så varför denna din begravningsmin?
Jag tänkte att ett par lådor skulle ge oss en minnesvärd reiteach.
Och reiteachen beseglar en gammal mans sorgliga och ensamma framtid.
Inte nu igen...!
Vad är det här?
En far är jag. En far.
Joseph, du är själv far. Har du nåt gott råd?
Håll dig borta från mr Mackenzie när han kommer hem från kriget.
Jag är inte så lättskrämd.
Kom nu, allihop. Kom, Seamus. Kvinnor och barn först.
Kom upp nu, far. Hon sjunker snart.
Fort, Macroon!
- Macroon, kom nu. - Macroon!
- Kom! - Fort, Joseph.
Den där är min.
Kom, Biffer.
Låt oss be en tacksägelsebön till Gud för hans underbara gåva.
Varje man tar bara med sig det som han behöver.
Ursäkta, mr Macroon.
Highland Blue.
Sergeant, vad har hänt här?
- Jag har legat bunden i flera timmar. - Vem gjorde det?
Ingen aning. De smög sig på bakifrån och i nästa ögonblick så låg jag här.
Hur många fingrar ser ni?
- Tre. Nej, fyra, tror jag. - Värre än jag trodde.
Rövarpacket från byn har varit på lasten innan fartyget sjönk.
De attackerade och band er så att ni inte kunde slå larm. Kom!
Skurkar!
Mer! Mer!
Överste Lindsey Woolsey?
Det är kapten Waggett, sir, chefen för Toddays hemvärn.
- Jag måste meddela nåt allvarligt. - Klockan är ju sex på morgonen!
Ja, jag beklagar. Ångaren Cabinet Minister förliste och har nu sjunkit.
- Hitta en amiral att plåga. - Jo, sir, men ni förstår...
- Hon sjönk med en last av whisky. - Sa ni whisky?
Jag tror att lite av whiskyn stals innan hon sjönk.
Bra gjort, Waggett. Bravo! När kan jag förvänta mig min andel?
Nej, sir. Min sergeant Odd höll vakt just då och blev brutalt påhoppad.
- Är han där? Jag får prata med honom! - Ja, sir.
- Sergeant Odd här, sir. - Vad har dumskallen Waggett gjort?
Håll ett öga på honom. Han gör så vi förlorar kriget.
Behandla den civilisten med förakt. Det är en order!
- Tack, sir. - Idiot!
- Vad sa han om att påhoppet på er? - Det visade hur bra jag tränat dem.
- Det blir en shilling och tre pence. - Det blir gratis och kostnadsfritt.
Det är en vana. En vana jag hoppas kunna återuppta.
Lugn bara, Bain. Den tiden kommer när du skinnar oss igen.
När jag väl hade börjat läsa så kunde jag inte sluta.
Inte konstigt att Brown så gärna vill få tillbaka allt det här.
Jag trodde aldrig att jag skulle läsa vår förre kungs kärleksbrev.
En kärlek som var så stark att han var hjälplös i dess grepp.
- Joseph. - Roddy, var inte du döende?
Nej, whisky blåser nytt liv i en och fyller ens gamla ben med märg.
Mina flickor, mina enda släktingar, vill flytta långt från den här ön.
För att påminnas av sång och musik medan de dansar till en annan pipa.
Joseph, låt dina flickor vara. Jag går och lägger mig igen.
Ja.
Vi ses sen.
Jag är precis full nog att fråga dig. Finns det ett leende i dig nånstans?
Ja, långt där inne kanske det gömmer sig ett.
- Ragla hem försiktigt nu, pojkar. - Han är helt makalös.
Jag kanske ska gifta mig med Peggy Macroon. Sängen är kall på vintern.
- Vad i... Är du galen, mänska?! - Nu är han sig själv igen.
- Mr Brown. - Macroon.
Jag kunde inte sova förut och gick ut för att titta på vraket och...
Jag kunde ha svurit på att jag såg en flottilj av små båtar.
Det är något som förekommer ofta bland fastlänningar.
Stirrar man på havet kan man se spöken.
Ni och era spöken har hört att jag söker en liten röd läderlåda.
- Och hur skulle jag ha hört det? - Sa ni inte att det var en liten ö?
Kom ihåg att lådan tillhör dem som jag företräder, Macroon.
- Tweedförbundet? - Jag tolkar det som ett nej.
Njut av er tebjudning, Macroon.
Medan ni kan.
Brown och den lilla röda lådan kom till mig av en anledning.
Jag skulle bara få anledningen att kanske verka till vår fördel.
- Det finns whisky gömd i denna by. - Ni säger det.
Men hittills har jag inte sett en enda flaska.
Whiskyn hälls på fatet rå och färglös.
Och sen, någons livstid senare någonstans kommer den ut-
- som denna vackra, bärnstensgyllene vätska som den är.
Och det är Guds magi som verkar. Det är inte människans.
Jag blir glad om du vill hålla lysning för ett solståndsbröllop.
Men två döttrar på en gång... Vem ska då sköta telefonväxeln?
- Var du inte ung själv en gång? - I så fall växte jag ifrån det.
Vissa säger att kärlek vid första ögonkastet inte finns.
Men jag vet att det finns.
Jag är turgubben som har upplevt det. Två gånger.
Låt mig få presentera vår gäst söderifrån: sergeant Odd.
En man som på egen hand har tränat och finslipat vårt hemvärn-
- till den knivskarpa krigsmaskin som det nu är.
Vissa säger att kärlek vid första ögonkastet inte finns.
Men jag vet att det finns.
Jag är turgubben som har upplevt det. Två gånger.
Första gången när jag såg ön träda fram ur dimman från ångarens däck.
Och andra gången när jag såg min Peggy för första gången.
Vår magister George är känd på hela ön för sitt skarpa, obundna intellekt.
Och för sin oförmåga att bli skrämd av någon, särskilt kvinnor.
Jag har bara stått och talat i ett klassrum med barn.
Och det...
Och det... och det räcker för mig.
Jag ska nu lovtala mina egna döttrar.
De är riktiga höglandsskönheter och har varit goda döttrar för mig.
En vresig gammal gubbe.
Så sent som i går kväll la jag in två bitar torv i elden.
Och när jag tittade på dem så började de glöda.
Och när lågorna växte så slukade de mig.
Och jag fördes bort av rökanden till min ungdoms land...
...och till mitt livs kärlek, er mor.
Ni unga par flyger iväg till era egna häckningsplatser.
Och förhoppningsvis kommer ni då och då att se tillbaka på denna ö...
...ön för er födelse och er föränderliga ungdom.
Sa jag verkligen allt det?
Slainte!
Jag ska viga de lyckliga paren på solståndet.
Jag vet inte om jag har druckit för mycket, för jag har aldrig gjort det.
Jag är en mycket spriterfaren man och måste varna dig för reaktionen.
Män som du föds ett par supar efter-
- så från min lilla flaska här kommer en till stor sup-
- att få dig i toppform när du ska tampas med din mor.
Du får inte bli en suput om det är mig som du ska gifta dig med.
Dolly? Dolly, jag hör musik.
Jag är säker på att de inte gör det bara för att reta dig.
Dolly, det här är fyllerimusik.
Ledsen, älskling. Jag har inte ditt gehör.
- Posten. - Hallå? Peggy?
Det är ju ni, kapten Waggett.
Peggy, det står en låda med .300-ammunition på postkontoret.
- Skicka den med Obaigbåten i morgon. - Det ordnar jag.
Då så, Peggy. God kväll.
Den här ska med båten i morgon.
I morgon bitti ringer du mr Brown på mor McPhees pensionat, Peggy.
Lämna ett meddelande om att mr Macroon vill träffa honom.
Och hälsa mor McPhee att jag hoppas att hennes åderbråck inte besvärar.
Det är ingenting alls, bara nåt som jag hittade i går-
-som kanske kan intressera mr Brown.
Det kan också hjälpa kapten Waggett på indirekt vis.
Lycka till.
Satan bor i dig. Du kommer hit sedeslös och skamlös.
- Vad har du att försvara dig med? - Jag har mycket att försvara mig med.
George Campbell. Full, full, full.
Tre upprepningar har övertygat mig om att jag mycket väl kan vara full.
Och om jag nu är det så är det ingen annans ensak än min.
Gå och gör en kopp te åt dig, mor. Jag har lite att diskutera med dig.
Jag gör inte te på din befallning. Vet du vad klockan är?
Nej, men jag har aldrig fått vara uppe så här sent.
Och jag är nog den ende man på ön-
- som har pyjamasen under byxorna utifall hans mor skickar honom i säng!
Hon är kvart i två.
Jag var på sergeant Odds och Peggy Macroons reiteach.
- Catriona Macroon var väl också där. - Det var vår reiteach också, ja.
Catriona och jag gifter oss på solståndet.
Och om du vill bo kvar på ön så får du nog acceptera det.
Om jag vill bo kvar på ön?
Gör dig så sympatisk som du kan. Annars kan du emigrera till Glasgow.
- Har du blivit galen? - Inte alls, jag har blivit normal.
Vi fortsätter prata i morgon när du är nykter.
Jag ger dig denna natt för att tänka igenom det som jag ska berätta nu.
Jag försöker övertala Catriona till att bo här hos oss när vi gift oss.
Du kan behålla din plats i huset, men du ska inte försöka ta hennes.
Men om du måste hävda din stolthet, telegrafera då till moster Anne.
Skriv att du far till Obaig på lördag och kommer till Glasgow samma kväll.
Du stinker sprit och vågar stå här inför mig i skamlös trots!
Gode Gud, ge George styrka att ensam klara denna natt.
I din godhet, sänd mig ett tecken.
Han är på väg. Mr Waggett kommer, han är på väg.
Waggett kommer!
Varför är konstapeln inte soldat?
Plattfotad, sir.
Sök igenom hus för hus.
Mr Bain, jag har tagit er på bar gärning.
- Ni kan få fem års fängelse! - Fyra flaskor är min lagliga kvot.
De första jag har fått på två månader. Island Queen kom med dem i morse.
Jag måste be om ursäkt. Jag är hemskt ledsen.
Fyra flaskor när det finns kanske 200 lådor på ön.
Herrejisses.
Ja, det är jag igen. Nej, det gäller inte whiskyn.
Nej, jag har inte skickat nån än.
Det gäller .300-ammunitionen som jag sänder tillbaka till förrådet.
Om jag tar Obaigbåten i morgon så är jag hos er morgonen därpå-
- och då kan jag öga mot öga förklara läget för er. Ja, sir. Ja.
Tack, sir. Adjö.
- Vem var det? - Mr Waggett.
Han ska till Obaig och prata med översten om ammunition.
Jag tror att hans hjärnväv har trasslat ihop sig.
Vad modigt att snoppa av översten. Ska du ända till Obaig för att prata?
Jag ska inte alls till Obaig, Dolly. Jag ska till tullkontoret i Nobast.
- Varför sa du då...? - Jag är slugare än man tror.
Ja, älskling. Jag har ofta hört dig säga det.
Du börjar bli riktigt duktig.
Slainte! Hertigen av Windsor.
- Hertigen av Windsor? - Och vilken fin handstil han har.
Bildning är underbart. Tänk att skriva krusiduller som han.
Säg att ni inte har läst det.
Jag läste bara lite av brevväxlingen med hans frånskilda amerikanska.
Med sporadiska hänvisningar till hans nazistvänner inflikade.
Oroa er inte, mr Brown.
Som alla landets postmästare har jag svurit att bevara sekretessen.
- Och jag kommer att stå för det. - Ni gör ert för kung och fosterland.
Brown fick inte tillbaka sin lilla röda låda utan en liten gentjänst.
När han kommer till fastlandet ska han lovorda kapten Waggett.
Om de byter ut honom mot nån mer effektiv... Det går ju inte.
Ledsen, gamle gosse. En militär nödvändighet.
- Kom ut därifrån! - Hallå, växeln? Är det Peggy?
Ett ögonblick. - Det är mr Brown.
Mr Brown ringde och sa att tullbåten närmar sig viken.
Han skämtar osmaklig med oss.
Tack. Bra karl.
Ja.
Okej. -Det var Roddy. Brown skojar inte. Tullbåten kommer.
Det är Farquharson och hans tullare. Göm whiskyn!
- Farquharson, det är vansinne. - Tullen, alltså jag, leder insatsen.
Ni är bara angivaren.
Vi söker höstacken, inte nålen. Höstacken är i grottan i Seal Bay.
- Så låt oss ta båten till Seal Bay. - Jag kan inte gripa en grotta.
- Jag vill ta öborna med godset. - Godset är i grottan, sa jag ju.
- Ni är bara angivaren här. - Tro mig, jag känner öborna.
McPhee sökte igenom byn.
När jag har gjort mitt gripande kan vi åka till er grotta.
- Mina män är experter. - Det är männen på Todday också.
Ni hittar ingen whisky här.
Miss Macroon. Jag är ledsen, men jag måste prata med er far.
Min far ligger i sängen, där varje anständig människa borde ligga.
Det är ju kapten Waggett. Skulle ni inte ta Island Queen till Obaig?
Jo, men jag ändrade mina resplaner.
Snälla miss Macroon, väck er far.
Är ni säker på att ingen varnat dem? Macroon får nys om precis allt.
Mr Farquharson. Vad för er hit så här tidigt på morgonen?
Det gäller Cabinet Ministers förlisning. - Leta överallt.
- Ja, sir. - Jag letar där uppe.
- Ni borde laga toalettdörren. - Jag vet inte hur fastlänningar är.
Här på ön är det väldigt sällsynt att folk stjäl en hink med skit.
Inte ett spår av bevis, sir.
- Ledsen att vi störde er, Macroon. - Klart ni är ledsen, mr Farquharson.
Ni är alltid välkommen hit.
Ammunitionslådan skulle returneras. Få ombord den så fort båten lagt till.
Ja, sir. -Jag ber nån komma och hämta lådan.
Den där Farquharson har ett smutsigt, smutsigt arbete.
Ja, håll ett skarpt öga på honom.
Jag sa att det var onödigt att leta. Kan vi åka till Seal Bay nu?
Vi hittade inget, för de väntade oss. Vi ska inte säga vad vi gör härnäst.
- Var är er bil? - Där borta...
- Den står utanför postkontoret. - Gå och hämta den. Diskret.
- Vi ses vid Seal Bay. - Okej.
- De ska väl inte till Seal Bay? - Hur skulle de kunna veta det?
Jag sa åt Waggett att ta en titt vid Seal Bay.
Varför skulle jag hjälpa er att förstöra min verksamhet?
- Jag säljer inget sen båten sjönk. - Judas! Judas!
Ja, ja, vi har ingen byfåne. Vi bara turas om.
Judas!
Hallå? Hallå!
- Vad är det för parkering? Vansinne. - Ska jag flytta den?
Seal Bay! Seal Bay!
- Iväg med er då. - Ja. Just det, just det.
Det är en tom grotta, Waggett.
Kom.
- Förlåt, jag hann inte tanka henne. - Åh nej. Nu är det klippt för oss.
Så där, Biffer.
- Tragiskt. - Jo, men nödvändigt. Prova nu!
Jag är slugare än man tror, Farquharson.
Vi förlorade värdefull tid och nu har de övertaget.
Men alla motståndsrörelser har en hjälte som riskerar allt för saken.
- Halt! Vem där? - Vad fasen håller ni på med?
Jag vaktar vägen enligt kapten Waggetts instruktioner.
- Vi har invaderats av tysken. - Det är ju jag. Har du blivit galen?
Inte alls. Jag är redo att ge livet för att ön ska förbli gaelisk.
- Ur vägen, annars blir det krigsrätt. - Nej, för jag är ingen riktig soldat.
- Så jag lyder bara kapten Waggett. - Ser du inte att jag är Waggett?!
Hunnern är slug och har en massa fuffens för sig. Kapten sa det själv.
En tysk kan göras till en kopia av er för att då kunna infiltrera ön.
Hur som helst, vem ni än är så fortsätter ni inte utan lösenordet.
Bravo, Waggett. Honom kan ni vara stolt för. Utan lösen, ingen whisky.
Whisky -helt rätt ord. Passera, vän.
Vi har dem!
Kom igen!
Kom igen nu!
Flytta på er! Gå ur vägen!
I tullens namn, flytta på er! - Använd tutan!
Jag tror att de har slagit oss, sir.
- Han offrade sig för sitt land. - Han är ett föredöme för oss alla.
Det har varit en längre dag för dig, Sammy, än för oss andra.
Nu när mr Mackenzie kommer hem på permis när som helst.
En gång kastade han sin häst över ett dike när plogen kört fast.
Farquharson. Ja?
Tack, sir.
Kapten Waggett. Jag har den otrevliga uppgiften att upplysa er om-
- att ni ska föras till tullkontoret i Obaig för att förhöras.
Allt ni säger till mig kan noteras och användas som bevis mot er.
- Varför nu det? - Sände ni ammunition till fastlandet?
Jag kan intyga det. Vi var alla på posten när Waggett gav ordern.
- Ni skrev att ni själv tog ansvaret. - Ja. Vad är det för fel med det?
- Lådan innehöll whiskyflaskor. - Whisky?
Exportwhisky som visade sig komma från Cabinet Ministers last.
Helt omöjligt! Ni vet att jag är oförmögen att göra nåt olagligt.
Ni har tio minuter på er att packa. Och försök inte fly. Ni är på en ö.
Dolly?
Jag väntar där ute.
Skål.
Det är bara en smäll på fingrarna, älskling.
- Stackars mr Waggett. - Ja, nu missar han bröllopet.
- Du är så vacker. - Vilken vacker brud!
Mina damer och herrar! Brudvalsen.
- Hedrar ni mig med en dans? - Nej, mr Bain.
- Titta, din mor är här. - Mor?
- Ja, far. Vi älskar dig in i märgen. - Macroon, du är öns stora hjälte.
Catriona?
Peggy.
Sist jag såg henne dansa, Angus, var 1902.
Den vind har aldrig blåst som inte fyllde någons segel!
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2017
Ansvarig utgivare: Timo T. Lahtinen
Ingen alkohol förtärdes under denna films tillblivelse